Everest, som vi kaller det, eller Chomolungma som tibetanerne sier-
-har vært flott, men nå skal jeg inn i hjertet av Tibet - Lhasa.
Det tibetanske platået beskyttes av Himalaya fra monsunregnet,-
-og er praktisk talt en ørken nesten 5 km over havet.
Vi krysser den via Shigatse og Lhasa til Yushu i nord.
I Shigatse ligger landets nest største munkekloster, Tashilunpo,-
-hvor Tibets nest mektigste munk, Panchen Lama, bor.
I kontrast til de tørre omgivelsene er klosteret rikt dekorert,-
-og bevis på at religion ligger tibetanerne nært for hjertet.
Er det Tibets største kloster? Jeg antar Lhasa har et større.
Jeg besøker Tashilunpo en kald morgen med guiden min, Migma.
Dette tilhører munkeordenen Gelug, sekten Gelug.
Det bor 800 munker her, og det kommer nye hele tiden.
Det er en ære for en familie å sende sønnen sin til Tashilunpo.
Klostret er som skoler, og der kan munkene studere-
-tibetansk medisin, filosofi, historie, kultur-
-og også astrologi. Munkene kan ta doktorgrad i klostret.
Jeg skjønner, så de høyst utdannede i Tibet er utdannet i klostrene?
Ja, de har tatt eksamen der.
Er Shigatse en viktig by?
Byen er 500 år gammel, og er den nest største i Tibet.
-Hvorfor er den viktig? -Fordi Panchen Lama bor her.
-Den andre åndelige lederen. -Ja, det er to åndelige ledere.
Det er Dalai Lama og Panchen Lama. Dalai Lama bor i Sentral-Tibet.
Shigatse tilhører vestre Tibet.
Hvor gammel er guttene når de blir sendt til klosteret?
De fleste er seks år.
Forlater de hjemmet da? Får de komme tilbake?
Ja, en gang i året.
Religion er en rettesnor selv for fargene her.
-Det huset har en annen farge? -Rødt symboliserer et tempel.
Det er en Buddha inni. Er fargen hvit, er det ingen Buddha der.
Jeg skjønner, så kun tempelet har den fargen.
Denne buddhaen er 24 meter høy, den største kobberstatuen i verden.
Det kommer pilegrimer fra hele Tibet for å se den.
Er det sant at man får bedre karma jo oftere man kommer hit?
Får man det bedre i sitt neste liv?
Ja, de får større visdom, og det gjør neste liv bedre.
Lampene symboliserer visdom, og holdes ved liv med jaksmør.
Statuen er 27 meter høy og 11 meter bred.
Den er laget av kobber.
-Er pilegrimsreiser viktig i Tibet? -Ja.
-Det kommer pilegrimer hver dag. -Innbyggerne går hit hver dag.
Pilegrimene kan bruke to trapper. Den i midten kan kun brukes-
-av Dalai Lama og Panchen Lama.
Dette er hans hjem, men ingen vet hvem den nye Panchen Lama er.
Dalai Lamas kandidat forsvant og rivalen fra Kina viser seg sjelden.
Mitt førsteinntrykk av Lhasa er at ikke mye er forbudt lenger.
Kinas kommunisme har gjort Lhasa til et kapitalistisk paradis.
Men alt er ikke borte. Utenfor byen ligger et av verdens vakreste bygg.
13 etasjer høy står det der som en stor Buddha.
Formann Mao ville sprenge bygget, og jeg skjønner hvorfor.
Kunne et land symboliseres av et bygg, var Tibet Potalapalasset.
Jeg så bilder av dette bygget i oppslagsbøker da jeg var liten.
Det var ikke som noe annet jeg hadde sett, og det var eksotisk.
Jeg regnet aldri med å få se det, for Tibet var stengt på den tiden.
Nå kan jeg komme hit og se det, men Dalai Lama er borte,-
-og nå er det kun et museum.
Potalapalasset ble ferdigstilt på 1600-talet, og man gjorde alt-
-for å gjøre det til et hjem som var verdig for en gudekonge.
Før skyskrapernes tid, var palasset verdens høyeste bygg.
Her var det ikke noe rennende vann, og alt ble båret opp trappene.
Oppe på taket ligger palassets mest fortryllende rom.
Den østre solskinnsleiligheten. Dette var Dalai Lamas soverom.
Herfra var han den første i Lhasa som fikk se solen om morgenen.
Ingen andre plasser kan man føle seg mer som en konge.
Det er nesten 50 år siden dagens Dalai Lama sist så ut over byen.
Han ville ikke kjent igjen så mye. Kun hjertet av gamlebyen-
-har lykkes i å holde betongen borte.
Potalatorget, et åpent område av den typen kineserne elsker,-
-ble skapt 30 år etter at Tibet offisielt opphørte-
-og ble en selvstendig del av Kina.
30 år hvor et religiøst samhold ble tvunget til å konfrontere verden.
Informasjon om disse årene får jeg hos Taschi Tsering.
Han ble fengslet av kineserne, men ble igjen her i Tibet-
-og er blitt professor i engelsk.
Jeg er kommet til rett sted. Hvordan går det, Taschi?
Da jeg var i Lhasa på 50-tallet,-
-kom den kinesiske hæren dit.
Da de kom var jeg både nysgjerrig og sjokkert.
Så begynte de å bygge veier og startet små klinikker.
Etter en stund begynte de å spre masse små "ismer".
Føydalisme, kapitalisme, sosialisme, kommunisme. "Ismer"-
-som jeg aldri hadde hørt om. Det gjorde meg enda mer nysgjerrig.
Jeg begynte å tenke at Tibet, tibetanerne-
-og deres liv kom til å gjennomgå en forandring.
Tibets bønder levde under fæle kår i generasjoner, men har reist seg.
Dagen de har drømt om, er her, og leilendingene er nå frie!
Regjeringen tilbyr bønnene frø, og det er virkelig lykkens frø.
Men frukten av frøene var bitter. Etter den kinesiske invasjonen-
-ble Dalai Lama, da 16 år, fratatt all sin politiske makt-
-da Mao ikke la skjul på at han ikke likte religion.
Dalai Lama møtte Mao i Beijing for å diskutere Tibets omdanning.
Alt var bra til å begynne med, men i 1959 ble det krise.
Et tibetansk opprør startet, men ble brutalt slått ned.
Det innebar slutten for alle falske forestillinger om selvstendighet.
Dalai Lama fryktet fengsling eller død i Lhasa, og forlot palasset.
Forkledd flyktet han og noen tiltrodde tilhengere over platået-
-og over Himalaya til sikkerhet i India.
Dalai Lama kom aldri tilbake. Taschi tok utdanning i India,-
-og ble bedt om å arbeide med ham. Men han hadde andre ideer.
Mange tibetanere flyktet landet,-
-men du kom tilbake i 1964. Hvorfor det?
Jeg begynte å vurdere å akseptere-
-det kinesiske kommunistpartiets lederskap.
Og etter en stund begynte jeg å vurdere å bli sosialist.
Hvorfor? For å komme tilbake og samarbeide med dem-
-for å modernisere Tibet og bedre tibetanernes levestandard.
Da jeg kom tilbake, støtte jeg på kulturrevolusjonen-
-og ble stemplet som spion og selvstendighetstalsmann.
Deretter ble jeg kastet i fengsel i noen år,-
-til Deng Xiaoping kom til makten.
Siden det, i over tjue år,-
-er jeg glad for at regjeringen, selv om den ikke stoler på meg,-
-heller ikke plager meg.
De plager ikke buddhistene heller. Kinas regjering er trygg,-
-og holder gjerne klostrene åpne.
Denne innmurte hagen finner vi i Seraklostret.
Hvis du ønsker en god diskusjon, er du kommet til rett plass.
Buddha ville ikke at hans ord skulle aksepteres uten diskusjon,-
-så munkene utviklet en verbal stridsform hvor man argumenterer.
-Hvem diskuterer hva? -De diskuterer buddhisme.
Buddhismens filosofi. De som sitter har oftest svarene.
Han spør, mener jeg. Den stående munken gir svaret.
Slår man sammen hendene, betyr det at man tar feil.
Jo flere poenger, dess bedre, fordi man ødelegger den andres poeng.
Det fine er at hvis man blir riktig oppildnet, slår man seg selv.
Min tid her er snart omme, og for en siste sjanse til å nyte byen-
-drar Migma og jeg til den heteste nattklubben i Lhasa.
Man kjøper tolv øl om gangen.
Publikum får tibetansk kultur sett gjennom et underholdningsfilter.
Litt senere blir det virkelig rart, og jeg får en følelse av deja vu.
Gud hjelpe meg! Det er Melodi Grand Prix.
Migma sier hun er 19 år, og studerer til å bli arkitekt.
Tidlig på morgenen min siste dag i Lhasa er jeg i åsene over byen.
Dette er Nechung, en gang hjemmet til Tibets tredje viktigste munk.
Han flyktet til India med Dalai Lama, men det ødelagte tempelet-
-er under restaurering.
Arbeidet gjøres for hånd, og av og til for fot.
Her flater et arbeidslag ut et leirgulv med en slags dans.
De tar til og med inn praktikanter.
Veggene i Nechung er som bibliotek, og både utdanner og pynter opp.
Her bevares ikke bare et kloster, men en kultur og en historie-
-som takket være kinesisk kommunisme nesten ble utryddet.
På vei fra Lhasa passerer vi verk som vil påvirke Tibets framtid.
Grunnlaget for en 112 mil lang jernbane over høyplatået.
Fra 2008, når det er OL i Beijing, kommer hurtigtog for første gang-
-å koble sammen Lhasas og Kinas jernbanenett-
-til fordel for alle folkeslagene i Kina, som det står på plakaten.
Siden Kina består av 91 prosent han-folk, er det ganske klart-
-hvem som kommer til å dra mest nytte av jernbanen.
160 km nord for Lhasa finner jeg helt uventet et paradis.
Herlig! Problemet med Tibet er-
-at det er vanskelig å bli varm. Dette er første gang jeg er varm.
Jeg måtte reise til et stort svømmebasseng nord for Lhasa-
-på 4200 meters høyde for å varme meg. Og det er herlig.
Hvem trenger klær når man har varme kilder?
Dette er Namtsosjøens isfylte kyst,-
-og ligger 4700 meter over havet.
Namtso er Tibets største saltvannssjø, og er et hellig-
-og velbesøkt sted.
Dette sier en del om tibetanske pilegrimer.
De er her ved Namtossjøen når det nesten er vinter og svært kaldt.
De er kommer hit fordi det er en viktig sjø, det er et viktig år,-
-geitas år, og det gir hell og lykke å komme hit-
-og ta en andaktstur.
Det er så mange at det må ligge noe i det. Jeg blir med dem.
Namtso er en av Tibets fire hellige sjøer, og man setter stor ære i-
-å komme hit på tross av vær og vind.
De har en dagstur, men de mest hengivne går rundt hele sjøen.
Den turen tar 18 dager.
Etter å ha gått i kulden, blir jeg litt misunnelig på-
-hengivenheten som forvandler en øde strand til et fristed.
Den eneste andre livstegnet rundt Namtossjøen er jakflokkene-
-som trives i dette kalde miljøet.
Jeg måtte passe meg for jakene. De kan komme farlig nært.
Som takk for gjeterjobbingen, byr den lokale kvegbaronen Ganden på-
-litt smørte og tørket jaklår.
Og det beste av det beste, et bål!
Jaken er menneskets beste venn. Den gir familien hans ull, melk og ost.
Han er nomade, ikke bonde, og det er et hardt liv.
Størstedelen av året lever de utendørs i ekstrem kulde og snø.
Heldigvis, sier han, gjør Kinas kommunistparti det mulig-
-å overkomme disse vanskelighetene. Er jeg med i en reklamefilm?
65 mil nordøst for Lhasa er sommeren kommet til platået.
Sonam og broren hans flytter flokken til de beste beiteområdene.
Det er lettest å gjøre det med motorsykkelen.
Sonams kone følger tradisjonen, og plystrer og slenger leire på dem.
Jeg later som om jeg er en turguide.
Jeg er ingen gårdsgutt, men tilbyr meg å hjelpe i denne travle tiden.
Jeg tror ikke det skjer noe.
Jeg kan virkelig ikke melke dyr, spesielt ikke jaker.
Sånn, ja. Jada...
Kom igjen, bare en liten dråpe.
Sonam sier jeg må holde hardere i juret.
Jeg melker ikke en jak, for jaker er okser.
Dette er en dri, og de melker man.
Slik.
Snart har vi nok til en cappuccino.
Sonam er en gåte. Bruker han alltid dress, eller er det kun for oss?
Forholdet mellom menneske og jak virker nesten pinlig ensidig.
Jaken gir melk, ost, smør, kjøtt, brensel, tau, skinn og transport,-
-og som takk får den en bjelle og en dustete frisyre.
Takk, takk.
Det er varmere her inne enn ute på høyplatået.
Hei, unger. Jeg heter Michael. Ikke at dere bryr dere.
Sommerteltet avhenger helt av jaker. Det er laget av jakpels-
-og varmes med jakgjødsel.
De har tatt jakene fra vinterbeite til sommerbeite.
De tilbringer kun tre måneder her, og jeg hjalp dem med gjetinga.
Jeg fikk melke også. Dette er et telt av jakpels.
Alt dere ser her, alle skap og store kasseroller,-
-bæres hit av jaker.
Og det er her du tilbringer sommeren med familien din.
Det ser kanskje varmt ut, men det er ganske kaldt.
Det blir godt med varm te.
Vi har ikke kjent hverandre lenge. Vi forstår ikke hverandres språk,-
-men vi vet likevel hva vi prater om.
Vi spiser sammen og barn er like i alle kulturer.
Det er alltid en som er glad og en annen som skriker.
Det er det samme hvor man er. Det er faktisk litt merkelig.
Hvem trenger ordbøker? -Hei sann. Hei...
Jeg hjelper gjerne familien, selv om jeg føler meg som en au pair.
De lever i et annet tempo her.
De fleste ting og bevegelser gjøres i et rolig tempo.
Jeg lager ost. Vi har det ikke travelt.
De står og sladrer utenfor.
Vi som står på kjøkkenet kommer inn i en herlig, rolig livsrytme.
Dette er kanskje dagens viktigste oppgave for noen.
Bedre enn å være programleder.
Hei igjen. Ikke se så lei deg ut, jeg er her for å arbeide.
Det ser ut som om hun lager smør. Hvordan gjøres det?
Dette har jeg ikke prøvd. -Unnskyld meg.
Trykker man den bare ned? Vis meg hvordan det gjøres
Rett ned og så opp.
Bra, et mandig støt.
Hvor lenge må man gjøre slik? Tar det lang tid?
En time, to timer?
Det blir veldig godt smør.
Til slutt må jeg dessverre forlate Sonams koselige familie.
Han skal kjøre meg til hestemarkedet i Yushu.
Vi orker ikke å vente på bussen.
Etter dager på det øde platået blir Yushu litt av ett kultursjokk.
Byeb dukker opp fra ingensteds, med butikker, restauranter og hoteller.
Og rett ved siden av begynner en ny by å ta form.
Det ukeslange hestemarkedet er den største hendelsen på høyplatået.
Få kan leve i dette landskapet, men de som gjør det, har kommet hit.
Mange har reist langt for å treffes og feire.
Her treffes nomadefamilier og omgås med andre nomader en gang i året.
Stemningen er en blanding av hjem, ferieglede og høylandsspill.
Og jakene deltar. Kanskje ikke alltid av fri vilje...
Her kan man bruke penger på kafeer, i boder og på attraksjoner.
Vakkert utsmykkede telt gjør at det føles som Henley-regattaen-
-blandet med ville vesten.
For det meste omgås man bare. En kvinne flyttet kafeen til markedet.
Her treffer jeg Sonams venn Duker,-
-som forteller om jakgjeterens hemmelige liv.
Kom han hit som tenåring for å treffe jenter?
For eksempel!
-Ja, han traff mange jenter. -Ble han forelsket i noen av dem?
Eller var det bare festivalforelskelser?
-Ja. -Ble han forelsket?
Fant hun sitt livs kjærlighet her?
-Hun sier det er privat. -OK, jeg skjønner.
La oss snakke om politikk i stedet.
Åpningsseremonien handler kun om politikk.
Medlemmer med høy rang i Folkets Frigjøringshær hyller Kina,-
-som åpnet villmarken i vest og gir folket en lysere framtid.
Etter Kinas nasjonalsang holdes en god, gammel parade.
Vi kunne like gjerne ha vært på Den himmelske freds plass.
Mens traktorer ruller forbi, lovpriser kommentatorer-
-miraklene som moderniseringen førte med seg, og en lys framtid.
Barna ser ut til å ha det moro, men politiets nærvær hemmer de eldre.
Dette er ryttere fra khampafolket, som motsatte seg-
-den kinesiske befrielsen.
Mon tro hva Sonam synes om dette?
Hva liker han best?
-Hestene -Ja, der har jo jaker.
-Er han rytter også? -Ja.
Skyter han også?
-Nei, aldri. -Det er farlig.
-Det er litt farlig. -Det går ikke med familie og barn.
Men det er mange som gjør det, og de imponerer.
Å plukke opp sjal er derimot et lite problem for rytterne.
Vi vil ha en pause fra markedet, og Duker tar meg med inn til byen.
Her selges det "larvesopp". Det er veldig dyrt.
Kan vi få se den?
-Det er en veldig dyr urtemedisin. -Kan jeg ta på den?
-Det er et insekt. -Der er hodet.
-Her er bena... -Hva er det som er bra?
Er dette larvens stjert, eller... Hva er det?
-Gress? Jeg skjønner. -Den kommer ut slik som dette.
-Hva brukes den til? -Det er medisin, urtemedisin.
-Hva kurerer den? -Den kurerer alt.
-Vet du hva denne koster? -Kurerer den "innspillingssyke"?
Nei da, jeg bare tuller.
Jeg vil ha for tretti.
"Larvesoppen", eller cordyceps sinensis, koster ett pund stykket.
Men hvis den kurerer alt...
Takk, nå skal jeg gå og selge dem til noen andre.
Nå går vi.
Stimulert av duften av brennende einebær, undersøker Duker og jeg-
-det tibetanske mindre kjente fritidsaktivitet, hoop-la.
-Fem yuan for seks. -OK, vi tar tre hver.
Premien er en sigarettpakke, men jeg røyker ikke.
-Røyker du? -Nei.
Vi spiller hoop-la om tobakk. Er det noen med kjøtt eller østers?
-Sigaretter, vær så snill! -Nei.
Dette og karaoke er bare noen ting som er påvirket utenfra,-
-på denne tibetanske festivalen. Jeg lurer på om Duker misliker det.
Tror du det er fare for at den tibetanske kulturen går tapt hvis-
-folk snakker kinesisk også? Blir tibetansk mindre viktig?
Ja, sannsynligvis. Hvis tibetanerne kun snakker kinesisk og engelsk,-
-mister vi språket.
Men vi lærer oss både kinesisk og tibetansk.
Så vi beholder kulturen vår. Vi prøver, i alle fall.
Så kinesere og tibetanere har det bra sammen?
Om vi lever i harmoni? Ja, det går bra nå. Det gjør det.
Var det vanskelig å oppnå harmoni? Har det alltid vært slik?
Ja, for meg. Jeg har aldri følt at det var noen motsetninger.
Vi kommer godt overens.
Kommer din sønn om 50 år-
-til å være like tibetansk som du er og din far var?
Hvis det er mulig, vil jeg at sønnen min får en bra utdanning.
Da må han lære seg tibetansk, kinesisk og engelsk.
Jeg vil gjerne sende han til det beste universitet i Beijing.
Oxford.
Hvis han blir forretningsmann med et stort internasjonalt selskap,-
-vil du ikke ha noe i mot det?
Hvis han får et bedre liv, blir jeg glad.
Men du blir ikke glad hvis han glemmer tibetansk?
Jeg kommer til å gi ham sterke følelser for Tibet som barn.
-Som barn, ja. -Jeg likte meg på platået.
Det var mye bedre enn London, med all støyen.
Men man får ikke alt man ønsker seg.
Jeg ville aldri trodd Tibet skulle minne meg på sommerferiene mine.
Men det er samme stemning her som i Sheringham i Norfolk.
Man hadde hytte på stranden og møtte de samme folkene hvert år.
Det er samme følelse. Folk kommer hit og slapper av i noen dager.
Det er ikke bare piknik og telt. Folk kler seg opp,-
-det er parader og slikt.
Jeg tror folk koser seg ekstra mye her-
-siden man har åtte harde måneder i året her.
Når de først treffes, skal det virkelig feires.
Dette er Yangtzeflodens kilde, hvor den samler kraft til reisen-
-mot havet. Hestemarkedet er det nordligste jeg skal i Tibet.
Nå følger jeg Yangtzefloden sørover til den når østre Himalaya.
I neste episoden trosser jeg Yangtzeflodens virvelstrøm,-
ser hva legen skriver ut, lærer meg forførelsesteknikker-
-og danser folkedans med kinesere.
Deretter drar jeg til India, viser magen til en hodejeger,-
-leter etter den perfekte teen, ser gutter kle seg som jenter,-
-ser på dansende trommeslagere og bader en elefant.
Himalaya - underholdning av høyeste kvalitet.